Synbarligen, i "Legion"...
En vanföreställning börjar som andra idéer - som ett ägg.
På skalet ser man inte om nåt är fel.
Det är vad som finns på insidan som räknas.
- Du hjälper fortfarande Shadow King. - Jag tänker inte förneka det.
Hur kan du vara verklig?
- Vems kropp är det? - Farouk hittade nog inte sin kropp.
- Jag tror att han hittade min. - Nej, nej, nej!
DEL ÅTTA
MORALPANIK
Moralpanik definieras som allmän ångest eller rädsla-
- grundad i ett upplevt hot mot samhällets moraliska principer.
Vägen till moralpanik har flera hållplatser.
Den första är oro.
Den här oron, som i början är begränsad-
-sprids från person till person.
Den förstärks av kulturella krafter...
tills rationell oro blir till irrationell rädsla.
Folk börjar tro att det pågår nåt fruktansvärt.
Nåt som de inte kan se.
Som de inte kan kontrollera.
Det har drabbat andra. Det kommer att drabba dem.
- Häxa! - Ta henne!
Oavsett om hotet är äkta eller inte-
- så är reaktionen det i högsta grad.
Och den är ofta överdriven.
Fråga dig själv: Vad är mest skrämmande?
Rädsla... eller de uppskrämda?
Amahl Farouk.
Bandmask, parasit, dyngbagge.
Jag utmanar dig.
Du är upprörd. Prata.
Använd dina ord.
- Amy. - Snälla du...
- Hon fick dig inlagd på dårhuset. - Jag var sjuk.
Du var ett skämt som hon skrattade åt.
David, den dansande björnen.
Hon försökte hjälpa mig.
Och du dödade henne!
Gjorde hon det? Hjälpte dig?
Eller önskade du hemska saker för kära syster Amy?
Fruktansvärda saker. Obeskrivliga saker.
Kom ihåg... Inga hemligheter.
Det var bara tankar. Det var...
Det var sanningen. Du hatade henne.
Du önskade henne döden för att hon kallade dig galen.
Hon hindrade dig alltid från att vara den du var eller kunde bli.
Nu ska de få betala priset.
- Vilka då? - Allihop.
Ta av dig masken. Visa ditt ansikte.
Du skulle kunna vara vacker.
Jag är inte som du. Jag gömmer mig inte bakom masker.
Alla gömmer sig bakom en mask.
Jag är trött på lipandet.
Gör som du vill. Ta vad du vill.
Gudar skapar regler. De följer dem inte.
Jag är färdig med det här.
Du och jag... Vi är inte vänner.
Jag tänker inte hjälpa dig mer.
Jag ska hitta din kropp och bränna upp den.
Och om du har tur...
så är det allt jag gör med den. Fattar du?
Okej.
Jag misstog mig tydligen.
Du är inte redo att sitta med de vuxna.
Tillbaka till barnbordet. Jag kommer att sakna dig.
Vi ses säkert igen när jag är tillbaka i min kropp - mitt tempel.
Klara... färdiga...
- Auf Wiedersehen. - gå!
- Vem är han? - Ignorera honom så kanske han går.
Amy.
Amy...
Det är inte sant.
Det han sa. Jag önskade inte det här.
Jag...
Förlåt mig.
Skratta inte åt mig.
Sluta!
Nu!
Sluta! Vi kan inte tortera honom. Det är ju fruktansvärt.
Känner han ens smärta?
Vill du prata om det?
Amy.
Nej...
Farouk vill att du ska vara distraherad och känslosam.
Jag vet.
- Du får inte låta honom... - Jag vet.
Vad sa hon om det? Jag, i framtiden?
- Vi har inte pratat om det. - Det kanske ni borde göra.
Prata med henne. Om du inte tänker prata med mig.
- Skulle du inte störas av det? - Om du pratar med mig i framtiden?
- Varför det? - Ingen särskild anledning...
Jag vill inte att du ska bli svartsjuk.
På mig själv? Varför skulle jag...?
- Varför skulle jag bli svartsjuk? - Det är bara lite konstigt.
Du är du och hon är också du, och jag är inte...
Det finns inte direkt nån handbok om det här.
- Är du fysiskt intim med henne? - Nej.
- David? - Du är svartsjuk.
Det är jag inte.
Jag är bara... Du har rätt. Det är konstigt.
Vi kan väl...
Vi kan väl sätta upp några grundregler?
Visst.
Du får prata med henne.
Och om hon behöver en kram eller nåt...
- Jag vet att det är ologiskt... - Det är så du känner.
Du... Jag älskar dig.
- Tänker du också säga det? - Tyst med dig.
Jag älskar dig.
Börja.
David?
Voilà, gudinna. Vad roligt att träffa dig.
Hur...?
Tror du att David är den ende som kan överlista universum?
Så synd...
Han har sagt det till dig. Han tänker inte hjälpa till.
Tror du att jag behöver hans hjälp? Jag - The Shadow King.
Han dödar dig.
I min tidslinje förlorar du. Så ja, jag tror att du behöver honom.
Spelar du craps?
Gamblar? Kastar tärning.
Ett slumpens spel. Sannolikhet.
- Men det går att rigga. - Du kan fuska, menar du?
Hemfall. Det är ett juridiskt begrepp.
Det betyder, enligt lagen, att en persons kvarlåtenskap-
- tillfaller staten om personen dör utan att efterlämna nån arvinge.
- Jag förstår inte. - Min poäng är...
Vem skriver lagen? Staten.
Så du ser... Spelet är uppgjort.
Det kanske är så att jag är staten.
Så även när jag förlorar...
vinner jag.
Du kan inte göra mig illa här. Det vet du väl?
Är du säker på det?
Men nej, kära du.
Varför skulle jag göra dig illa?
Vi är allierade. Vi vill båda samma sak.
Att jag ska leva.
Jag vet varför jag vill det.
Frågan är: Varför vill du det?
- Vi behöver dig. - Vi?
Jag behöver dig.
För att hindra världens undergång.
Och vem ska få världen att gå under?
Myrorna? De små människorna med sina bomber?
Ett tredje världskrig?
Nej.
Nej. Det är omöjligt.
Sluta.
I flera århundraden sa alla:
"Amahl Farouk är skurken."
År efter år kom de.
Hjältarna med sina blåa ögon och vita hud.
För att döda mig. Kungen.
De trodde att de genom att döda mig-
-skulle rädda världen.
Nu säger du att det motsatta är hur det ligger till.
Att skurken...
är en hjälte...
och att hjälten är skurken.
En oxymoron.
- Vi kanske alla är skurkar. - Alla?
Om du är jorden, fåglarna...
Fred.
"When two tribes go to war"
"A point is all you can score"
Frankie Goes to Hollywood.
Om David inte hjälper mig...
så kommer du att göra det.
Tillsammans ska vi härska över världen.
Rädda världen.
Från honom.
Är det inte märkligt att vi båda har varit inuti David?
Mentalt sett, menar jag.
- Jag vet vad du håller på med. - Vad då?
Rakar armhålorna?
Du är inte Lenny och du är inte Amy.
Du är musiken i en gisslankris som skapar förvirring hos skurkarna.
Jag hör vad du säger och jag håller med.
Vi kommer att bli bästisar.
Det kommer inte att fungera.
Inte nån av dina sjuka grejer.
Vad än Farouk har bett dig om...
Er hemliga plan... Det är bara brus.
Han våldtog mig. Farouk.
Om och om igen.
Han höll mig instängd i sin hjärnas källare.
Som en sån där amishflicka som blir tagen vid vägkanten.
Men... Strunt samma.
Polare före ligg, eller hur? Girl power, typ.
Hallå?
Vad vill du?
Hjälp! David!
Hjälp!
- Lyssna noga på mig. - Håller jag på att bli galen?
Amiral Fukyama, han är...
Han ser och hör allt. Det är inte säkert här.
- Hur länge har du vetat? - Länge nog. Det är inte säkert.
Visste du?
Jag är ledsen. Var fokuserad.
Hon var min syster.
Jag är hemskt ledsen. Du måste behålla fokus.
På vad då? Förhindra en eventuell apokalyps?
Han dödade henne! Han lemlästade henne och gjorde henne till...
Hur vet vi att Farouk kan stoppa det om han får sin kropp?
Det vet vi inte. Men jag vet att vi förlorar utan honom.
Du är inte Syd.
Inte min Syd.
Jag vill vara det.
Sluta...
Okej.
- Jag förstår. - Jag kan inte.
Jag lovade.
- Gå, om du inte vill hjälpa till. - Det vill jag, men...
Jag förstår. Det är för mycket.
Jag begär för mycket.
Gå.
Jag klarar mig. Världen...
Bara... lev.
Gör rätt val. Då kanske det blir annorlunda.
Syd, jag...
- Det känns fel att hjälpa honom. - Jag vet.
Jag borde inte ha frågat.
Jag kommer att sakna dig.
Kan vi ta farväl?
Ibland i en dröm...
så minns man att man har drömt det här förut.
Men det minnet är bara en del av drömmen.
Ett drömminne av en dröm.
I verkligheten händer det för första gången...
återigen.
Syd!
Vad är det som händer med mig?
Jag har bara rykten. Folk går till Fukyama och kommer inte tillbaka.
- Vad gör han med dem? - Han äter dem.
Det kommer inte att hända oss.
- Fruktan för fruktansvärda saker. - Döda eller dödas.
- Dominera. - Vettskrämd. Paralyserad.
- Vermillion? - Tillintetgör.
Syd?
Undan!
- Analyserar. - Utvidgade pupiller.
- Förhöjd puls. - Fysisk konflikt trolig.
- Segerchans? - Sextioåtta procent.
Kaxiga slynor.
- Återbildar. - Återbildar.
Återbildar.
- Hallå där! - Vi vet.
- Nu är det slut på gömmandet. - Ta av dig korgen. Visa oss!
Nu.
- Vad väntar du på? Döda den! - Nej!
Vad håller ni på med?
- Förrädare. - I Shadow Kings tjänst.
Nej, det är... nåt annat.
Vad är det?
Sinnessjukdom.
- Okänd organism. - Verkställ isoleringsrutiner.
Fan också...
Det är en dålig idé.
Stanna här.
- Han är döende. - Vi kan rädda hans psyke.
Ta honom till stordatorn.
Hallå där!
Du gjorde mina vänner sjuka.
Ja, hej. Hallå där.
Förstår du mig?
Du valde en dålig tidpunkt för att angripa oss.
Det är väl inte ditt fel. Jo, det är det, men tidpunkten är illa vald.
Jag har redan fullt upp med The Shadow King och det här...
Det här hjälper inte, så...
Jag hoppades att du kunde förstå min situation-
-och kanske, jag vet inte... sticka?
Åk tillbaka hem. Annars måste jag döda dig. Förstår du det här?
Tydligen inte.
Kom ihåg: Jag hade tänkt släppa dig.
Vad har vi lärt oss?
Att en vanföreställning är en idé.
Att en idé kan vara smittsam.
Att människor är mönstersökande djur.
Det vill säga - vi föredrar idéer som passar in i ett mönster.
Med andra ord: Vi tror inte på det vi ser.
Vi ser det vi tror.
Under stress, när våra idéer utmanas och vi känner oss hotade-
-kan våra idéer bli irrationella.
Den ena vanföreställningen leder till den andra...
medan det mänskliga psyket försöker bevara sin identitet.
När det här sker, kan det som började som ett ägg...
bli till ett monster.
Översättning: Joakim Sandström www.sdimedia.com